У 20 – 30 роки на території Тур’я працювала чотирьохрічна школа. У ній учнів навчав один вчитель Баран Степан.

У 1929 році приїхала друга

вчителька Вілінська Нимидора. До вчителя зверталися: «Прошу пана», до вчительки:  «Прошу пані».

Учні навчалися в дві зміни: 3,4 класи зранку 4 години, і 1,2  після обіду – 2 год. Навчали учнів вчителі: Баран Степан, Белінська Нимидора. Закінчили початкову школу близько тисячі учнів. У 1979 році в зв’язку із закриттям восьмирічної школи в селі Гутисько-Тур’янське відкрито початкову школу, директором якої призначено Тарас Н. І.

У 1939 році на території Тур’я відкрили семирічну школу. Навчання почалося 1 жовтня тому, що вересень був зв’язаний з початком Другої світової  війни. Навчання проводили в будинку пана Віктора Богуна.

Директором школи працював єврей Окс Генріх Йосипович. Дітей навчали: Баран Степан, Левицька Глікерія, Кулинич Микола і його дружина, Онищук Тетяна. Проте радість була недовгою.

Під час німецької окупації У 1944 році учні перейшли навчатися у старе  приміщення школи, яке збереглося.

У 1939 році в 2 класі почали вивчати російську мову. Першим учителем російської мови був Баран Степан. Він і очолював школу. За часів німецької окупації 1944 році директором школи був призначений виходець із Тур’я Шарабун Петро, який мав на цей час закінчену гімназію. Працював він 2 місяці, тому  що у листопаді 1944 року був призваний до лав Радянської армії.

У школі працюють Люба Поліщук, Токарський Ярослав, Колодка, Гадюк, Шаповалова (імен і по батькові старожили села не пам’ятають). Шаповалова     очолювала вчительський колектив. У кінці 40-х та протягом 50-х. років шкільне життя завирувало по - новому. У школу приходять учителі: Сіра Марія Степанівна, Сірий Михайло Іванович, Сіра Ганна Федорівна, Тиховецька Юліта Іванівна, Дендюк Ганна Тимофіївна, Почапський Роман Михайлович, Левицька Глікерія Олексіївна та інші. У класах навчається 25-35 учнів. Лише в 1949-50 роках в школі навчалося 356 учнів. Директором школи стає Сіра Марія Степанівна. Старого приміщення школи не вистарчає,  і для навчання дітей віддають будинок , в якому раніше проживав священик. Це було в 1950 році.

У школі працюють гуртки: хоровий, танцювальний,  юннатів, «Умілі руки».

У 60 – х. роках школу очолює Бабірецький Степан Леонідович. Учні навчаються в одному приміщенні школи.  У 1966 році Бабірецького Степана Леонідовича обирають секретарем первинної партійної організації колгоспу «Зірка». Школу очолює Бляхар С.А., а через рік Гринах Євген Миколайович.

Під керівництвом Марії Степанівни Сірої в 1955 році починається будівництво нового приміщення школи на місці, де раніше був поміщицький будинок. Біля школи був розкішний сад і невеличкий ставок.

У 1979 році в центрі села відкрито нове приміщення типової восьмирічної школи. У школі до послуг учнів класні кімнати і кабінети, спортивний зал і їдальня, бібліотека, актовий зал.

У 1988 році розпочато збір матеріалів для шкільного краєзнавчого музею.

У 1989 році в честь 10 - річчя у новій школі відкрито краєзнавчий музей , в якому зібрано біля 200 натуральних експонатів.

У 1994 році дев’ятирічну школу реорганізовано в середню. Сьогодні навчається у школі 135 учнів. Їх навчає 20 вчителів.